Velká rošáda české politiky
Obsah dostupný jen pro předplatitele.
Přihlásit se můžete
zde.
Pokud nemáte předplatné, nebo vám vypršelo, objednat si ho můžete .
Můžeme zprávu o tom, že Babišovo ANO zakotvilo v nově vytvářené frakci Patrioté pro Evropu, vzít jako důkaz o názorové plytkosti této formace, jíž je nějaká ideologie fuk, takže je schopna jedním tahem přejít od euroliberálů na zcela opačné pozice. Je otázka, v čem je tak hodnotný důkaz o povaze Babišova angažmá v politice, když je jen další v řadě.
Anebo to můžeme vzít jako zprávu o velké konfiguraci české politiky, a sice k horšímu. Tohoto manévru se účastní jak Babiš, tak jeho hlavní protivník v domácí politice, jímž je opět ODS. Manévr bychom mohli označit jako velkou rošádu na politické škále.
Tím je dáno, že Babišovo ANO bude v Evropském parlamentu zastávat takové pozice, o jaké se před deseti až pěti lety snažila ODS. Petr Fiala jel v říjnu 2016 na solidarizační obhlídku Orbánova plotu proti migrantům. Co všechno se mezitím muselo stát, že Orbán klade do protikladu Fialovy staré názory (z knížek a prvních projevů ve funkci předsedy ODS) a jeho dnešní politiku – a říká, že Fiala ho nesmírně zklamal?
Občanští demokraté jsou druhou stranou, bez níž by se rošáda nemohla uskutečnit. Pro případ, že by Orbánův Fidesz vstoupil do „jejich“ frakce Evropských konzervativců a reformistů (ECR), byl ve hře přestup ODS k evropským lidovcům. Pro ten případ chvíli o členství v ECR uvažoval Babiš a stoprocentně by do ní z českých europoslanců doputoval Filip Turek. To, že tato varianta nenastala, je pro ODS s ohledem na její kořeny dobře.
Nicméně vznik Patriotů pro Evropu, přistání Turka buď u nich, nebo dokonce v ještě pravicovější frakci s německou AfD, bude táhnout ODS špatným směrem, totiž do politického středu.
Včera europoslanci modrých jako na povel reagovali na ohlášený vznik Patriotů tím nejhloupějším možným způsobem. Hlavní charakteristikou Patriotů má prý být proruskost, přezdívají jim frakce „Rusko, pro tebe všecko“ – patrně doufají, že se to chytne.
Nechme stranou politologickou záhadu, proč by takový suverenista jako Orbán měl politiku dělat podle toho, jestli bude vyhovovat politikovi z úplně jiné země, k níž on sám nikdy neprojevoval afinitu, spíš naopak. Dalekosáhlejší je to, že ODS použitím nejtěžší zbraně, jakou si dovede představit, řečmi o tom, že Babiš je pohůnek Putinových pohůnků, že je hrozbou pro národní bezpečnost, tím ve svých očích úplně delegitimizuje celý jeden politický směr. Ze snahy učinit toxickým jednoho Babiše nevzejde nic jiného než pokus učinit toxickým opozici vůči Evropské komisi, evropské integraci, Green Dealu atp. A tím nebudou o mnoho víc než jen přívěskem dosavadního euromainstreamu. Tak jednoduše (a neuspokojivě) funguje politika v době sociálních sítí.
Konformismus už se ostatně z některých politiků ODS valí, jak kdyby je někdo protrhl. Čerstvý europoslanec za ODS Ondřej Krutílek novou konkurenci zprava shazuje posměškem vůči předsedovi rakouských Svobodných Herbertu Kicklovi, že za covidu prosazoval „odčervovací lék pro koně Ivermectin“. To o odčervovacím léku je projev neinformovanosti (ivermectin už dávno brali i lidé, desítky let a doslova ve statisících případů), avšak byla to jedna z šifer, již za covidu sdíleli lepší lidé, tedy zavírači a lovci neočkovaných. Prostě dezoláti neprojdou. Ovšem za dezolátskou politiku může být vzápětí prohlášeno mnohé z toho, co ODS před dvěma a více lety sama zastávala.
Alexandr Vondra toto riziko alespoň viděl a vstřícností k přáním Filipa Turka být přijat do ECR projevil nějakou předvídavost. Ale v ODS už tento její místopředseda nemá politickou váhu.